Det har varit samma dröm varje natt i flera månader.
Jag ser aldrig hennes ansikte-
- men jag känner henne. Som om jag känt henne hela livet.
Det känns som om nåt hemskt ska hända när jag når henne.
Men jag är ändå inte rädd alls.
Jag vill ha henne vad som än händer.
Men jag når henne aldrig. Och sen dör jag.
Först var jag rädd att jag började bli tokig.
Tills jag insåg att det inte vore nån större förlust.
Jag börjar high school i morgon, så vansinne är oundvikligt.
Värre är att vakna varje natt och vilja ha nån jag aldrig mött.
Älska en tjej som inte finns.
Jag har varit fast hela livet i Gatlin.
South Carolinas minst kända håla.
När vi får hit en film finns den redan på dvd.
Och vår biograf klantar alltid till titlarna.
Vi är för långt från Charleston för att ha Starbucks.
Vi har tolv kyrkor och ett bibliotek-
- med fler förbjudna böcker än böcker att läsa.
Samma jäkla släkter har bott här i generationer.
De återskapar inbördeskriget.
Mamma sa alltid att det finns två sorters människor i Gatlin.
De som är för dumma för att dra och de som är fast.
Pappa har inte lämnat sitt rum sen hon dog.
Folk sa att det var Guds vilja.
Jag tror det är enda sättet att komma härifrån.
Jag förstår varför unga män stred i inbördeskriget.
Allt är bättre än ett stillastående liv.
Men jag tror att till och med de döa stannar i Gatlin.
Ibland föreställer jag mig knasigt nog att jag är en av dem-
- som stred för Södern vid Honey Hill i Greenbrier.
Ethan!
Jag har föreställt mig allt möjligt på sistone.
Ibland är jag Billy Pilgrim-
- i Vonneguts förbjudna bok "Slakthus 5".
"Att vara lösgjord från tiden i ett evigt tillstånd av scenskräck" -
- "och aldrig veta vilken del av mitt liv jag måste agera i sen. "
Jag älskar hur det låter.
Pappa?
Jag har fixat frukost.
Ska vi ha på oss det här på vår första skoldag?
Det är high school. Klär jag mig genomtänkt förlorar jag trovärdighet.
- Jag trodde du skulle klippa dig. - Vem sa det?
Kolla datumen på burkarna. Vilka college ska du söka till?
Alla, bara de ligger 150 mil härifrån.
Amen för det.
- Sprang du i går kväll? - Ja.
- Hjälpte det dig sova? - Jag avundas folk i koma.
- Har din pappa varit ute? - Nix.
"En styggelse för Herren är lögnaktiga läppar."
"När en ogudaktig dör varder hans hopp om intet."
"Ja, ondskans väntan bliver om intet."
- Iväg nu. - Jag måste köra honom till skolan.
- Vi måste läsa klart. - Du vet vad som händer.
Wesley, vart ska du utan att pussa mamma?
Vad tar det åt dig, pojk? Nu sköter du dig.
- Kysser hon bra? - Tyst.
Mamma har flippar ut helt sen pappa dog.
Nu tror hon världen ska gå under efter alla jordskalv i nyheterna.
Hur kan kärleken till Jesus göra henne så tokig?
Hon önskade pappa till helvetet så han söp för att komma dit fortare.
Min pappa beter sig som gubben Ravenwood. Alla är heltokiga.
Hörde du att den nya tjejen i vår klass är en Ravenwood?
- Gubben Ravenwood bor ju där ensam. - Hans systerdotter har flyttat hit.
Varför vill nån flytta hit?
Det blir den första Ravenwood som nån i Gatlin ser på 20 år.
SLAKTHUS 5
Hur var din sommar, sötnos?
- Bra, Emily. Och din? - Underbar.
Varför kom du inte på Labor Day-tivolit? Det var så kul.
- Jag var inte sugen. - Jag förstår inte vad som har hänt.
Det vet jag att du inte gör. Förlåt.
Jag gav dig sommaren.
Jag hörde aldrig av dig, men jag var en snäll flicka.
Jag ringde inte. Men jag saknade dig.
Hey... Ingen stor grej, va?
Ska vi inte gå på bio eller nåt?
- Det vore himmelskt! - Visst.
Alla går och sätter sig.
Du borde sluta läsa de böckerna. De förstör din hjärna.
Som ett kurskrav måste ni välja ett ämne till en terminsuppsats-
- utifrån materialet i kapitel 12-24.
- Är det hon? - Säkert.
Hon ser ut som döden själv.
Sätt dig var du vill, miss...?
Ravenwood. Eller hur?
Mamma säger att ingen har sett Ravenwood lämna huset på åratal.
- Det är för att han är satanist. - Jag heter faktiskt Duchannes.
Det är ren och skär lögn.
Jag råkar veta att du är Macon Ravenwoods systerdotter.
Signe dig, vännen. Du måste ha varit den första i din kull.
Mamma säger att satanister hatar frisk luft. De storknar.
- Vi vet vad du storknar av. - Tyst, mr Lincoln.
Och den hatten blir snygg på min katt.
I år ska ni delta i det årliga återskapandet...
...av vår ärorika seger.
- Slaget vid Honey Hill. - Ethan?
Återskapandet hålls på årsdagen för själva slaget, den 21 december.
Även om det är mitt i jullovet-
- så förväntas ni delta helhjärtat.
Är du galen? Du körde nästan ihjäl mig.
- Varför stod du mitt i vägen? - Jag behöver hjälp, snille! Glöm det!
Vänta, vänta! Förlåt mig. Hoppa in.
Det här är en genväg. Ingen kör den. Du drunknar.
- Är det gubben Ravenwoods bil? - Du är en av dem, va?
Supersportfånen? Stekarkung-sportfånen?
Kan du förolämpa mig i bilen? Det börjar bli lite "Titanic" här ute.
Varför måste Leo dö i slutet? Varför kunde de inte turas om?
"Du flyter på trägrejen i tio minuter och sen jag i tio minuter."
Hon sa: "Jag släpper dig aldrig." Sen släpper hon honom.
Fortsätter detta fascinerande samtal i bilen?
För jag drunknar hellre.
- Nej, jag har varor där bak. - Du avslöjade slutet på "Titanic".
- Har du aldrig sett den? - Nej.
Du är verkligen utombys ifrån.
Tack.
Vet du vart du ska?
Sällan.
Beklagar klyschorna i klassen, men jag är inte en av dem.
Tjejer som var mänskliga, men som populariteten har fördärvat.
Den är du stolt för att du kom på. Du har väl dejtat en av dem.
- Du tystade Emily direkt. - Lång vana av bitchviruset.
- Ingen bot än? - Vi forskar och hoppas.
- Har du gått på många skolor? - Ja.
- Trevligt. Jag har bara bott här. - Trevligt.
Var har du bott?
I nästan alla delstater som trädde ut ur unionen.
Jag har flyttat runt sen mina föräldrar dog.
Mamma dog i våras. Hur dog de?
- Brand. - Bilolycka.
Det var ett återvändsgrändssamtal på en väg utan mål.
Jag missade väl avfarten till "Fascinerande".
Bukowski? Är han nåt bra?
Definiera "bra".
PRIVAT VÄG INGEN INFART
- Jag kan köra dig till huset. - Nej. Tack för skjutsen.
Men jag vill inte bli dagens spökhusattraktion.
Det är ganska oförskämt och inte sant alls.
Kanske för att vi inte har hälsat. Jag heter Ethan Wate.
- Är du Ethan Wate? - Ja.
Så Ethan Wate körde hem mig?
- Har du hört talas om mig? - Nej.
Jag gillar ditt halsband.
Och din tatuering. Jag menar också.
Tack.
"Somliga blir aldrig tokiga."
"Vilka hemska liv de måste leva."
"Trista jäkla människor. Över hela jorden. "
"De avlar ännu fler trista jäkla människor. Vilken skräckshow. "
"Jorden kryllade av dem"...
Den här mannen är en gud.
Det är vår Herres namn som ger frälsning.
Det är Jesu namn som ger oss makt över onda andar.
Vad händer?
Skydda oss mot djävulen när vi känner honom närma sig.
Blixten har slagit ner på samma ställe flera kvällar.
Sen Lena Duchannes kom.
Hon satt på dårhus för att hon dödade en pojke i Atlanta.
- Skitsnack! - Svär inte.
Mamma sa att mamman mördade pappan och stack från stan.
Håll din mun, Emily!
Ethan Wate, kan vi prata lite? Nu.
Vad är det med dig?
Jag är less på att folk snackar skit om nån de inte känner.
Och du känner Lena Duchannes?
Är det det du säger?
Tyvärr, men jag kan nog inte gå på bio med dig i helgen.
Vi behöver en paus från varandra. Förlåt att jag sårar dig.
Kom.
Sa jag inte det till henne före sommarlovet?
Vissa tjejer är som galna hundar.
Man kan antingen fly eller skjuta.
MAN ÄR SÅ ENSAM IBLAND ATT DET KÄNNS HELT VETTIGT
Ethan? Ethan! Kan vi prata om nåt snabbt bara?
Jag vill att du ska veta att jag håller av dig som vän.
Jag ber varje natt att du inte ska fara direkt till helvetet.
Jag far inte direkt till helvetet.
Jag vill stanna till i New York först.
- Okej, alla sätter sig. - Hej, raring, kul att se dig igen.
Pojkar. Billy, sätt dig.
Okej. Ni bör ha läst den här i sommar.
Vi börjar med att diskutera figuren Boo Radley.
Eremiten med mystiskt förflutet.
- Menar du Macon Ravenwood? - Ursäkta.
Mamma säger att jag inte ska läsa den boken.
Det är en förbjuden bok.
Jag fick tillstånd av skolstyrelsen att prova den i en termin.
Jag läser inget som kyrkan förbjudit.
Mamma säger också att jag inte ska gå i samma klass som en Ravenwood.
Hon säger att det är fel att de får vara med oss kristna barn.
Mamma säger likadant. Att hela familjen är satanister.
- De ber till Satan spritt nakna. - Gode Gud...
Emily, vad gör du? Du får inte be på lektionen.
- Gode Gud... - Sluta nu. Sluta nu!
Det finns onaturliga saker bland oss.
Jag vet inte vad det tar åt er. Jag skickar er till rektorn.
Rädda mig från dessa onda...
- Hon gjorde det! - Det var hon! Hon krossade fönstren!
Varför skulle hon göra så?
Är du okej?
Vad fan var det?
PRIVAT VÄG INGEN INFART
Lena?
Hallå?
Vad gör du här?
Jag kom för att se om du var okej.
- Varför? - Inte vet jag.
- Är du okej? - Ja.
- Okej. - Du kan gå nu.
- Gå härifrån! - Nej.
Jo!
- Nej. - Gå!
Tönt!
Beklagar Emily. Hon kan vara elakare än hönsskit.
- Jag har aldrig fattat det uttrycket. - Inte jag heller.
Jag borde veta bättre nu. De hatar mig alltid överallt jag kommer.
De är ett gäng fånar. Vad bryr du dig?
Du har inte "stått utanför och tittat in" hela livet, va?
Få se om jag kommer ihåg det här. Det är Bukowski.
"Vissa förlorar all själ."
"Andra förlorar allt vett och blir själ... vansinniga."
"Vissa förlorar allt... vett"...
Vänta. "Vissa förlorar all själ och blir vett"...
"Vissa förlorar allt vet och blir själ"...
Jag lärde mig allt utantill för att impa på dig. Jäklar!
- Du rår inte för det. - Vad?
Du passar in överallt, dreglar charm.
Jag vet aldrig om du hånar mig eller inte.
- Förlåt. - Nej. Jag gillar det.
Om det gör nån skillnad så gillar jag dig.
Du kanske inte tycker så sen.
Du kan inte gnälla över att inte ha några vänner-
- och sen låta en kille kämpa så här hårt för att bli en vän.
Om du inte tycker att jag är en tönt. Då går jag.
Spring och berätta för dina vänner om miffot.
Tror du verkligen att jag är sån?
Nej.
Okej.
Jag måste gå in.
Har du läst kapitlen i "Dödssynden"?
Jag har läst den två gånger förut.
- Den är bra. Har du sett filmen? - Nej.
Den är också bra. Vi borde se den.
- Har du läst nåt av Vonnegut? - Nej.
Kurt Vonnegut? Inte? "Slakthus 5"?
Han är suverän. Också förbjuden.
- Läser du bara förbjudna böcker? - Nej, inte bara.
Alla böcker som vi får läsa är nog ganska tråkiga.
- Tack. Förlåt, jag var... - Det är okej.
Du får nog gå. Min morbror gillar inte besök.
Jag vet. Jag typ... gick in.
- Gick du in i huset? - Det var inte meningen. Jag fattar.
Folk tycker han är läskig, men han är bara Boo Radley-blyg, va?
Okej.
Jag tog med en "Välkommen till sugkassa Gatlin"-present till dig.
Jag tänkte att du kan ha den i ditt halsband.
Lena?
- Har vi en gäst? - Han ska gå nu.
- God dag, sir. - Väluppfostrad? Det är trevligt.
Jag är Lenas skolkamrat. Ethan Wate. Trevligt att råkas.
Är du Lila Evers pojk?
Ja. Kände ni min mamma?
Lena, ska du inte bjuda in din vän på te?
- Säg att du inte kan stanna. - Gärna. Tack, sir.
Han är inte läskig.
Mr Wate, känn dig som hemma.
Förlåt att jag gick in objuden förut.
Inga problem alls.
Det är så sällan som vi får besök från vårt... älskade Gatlin.
Snobba dig inte. Det är inte deras fel att du inte pratar med dem.
Det är inte mitt fel att jag har en förkärlek för goda anlag-
- skaplig intelligens och acceptabel personlig hygien.
Men då min familj grundade denna stad måste jag kalla den min hemstad.
Så...
Så är det.
Vilken vacker flygel.
- Ja. Spelar du? - Nej.
Lena, kan du inte spela för vår gäst?
Det här är ingen Jane Austen-roman.
Kan du inte sätta på te åt oss då?
Återigen fel sekel.
Men då så - hade det stört er om jag lät fingrarna dansa över tangenterna?
- Jag finner det väldigt lugnande. - Morbror är arg. Skolan ringde.
Jag är avstängd tills fönsterepisoden är utredd.
Det var inte ditt fel.
En förnuftets röst i en stad med kärnmjölkshjärnor.
Jag kan nog tycka om din vän.
Det är som att ge dig skulden för blixten på Honey Hill.
Ja, jag hörde om blixten. Nåt liknande ägde rum-
- i Venezuela för många år sen vid Maracaibosjön.
- Du kan googla det. - Morbror älskar Google.
Jag reder ut det med skolan. Men jag förstår din indignation.
Avstängning? Det förutsätter en maktkälla. Vad skulle källan vara?
En bunke sexuellt frustrerade hemmafruar-
- med minimala hjärnor och omfångsrika rumpor.
Nej, det finns bara två sorters människor i Gatlin.
De som är för dumma för att dra och de som är fast här.
- Min mamma sa exakt så. - Verkligen?
Din mor var en förtjusande kvinna.
Jag blev ledsen när jag hörde om hennes frånfälle.
Jag kände henne bara genom hennes böcker om Söderns plantager.
- Tänker du bli författare? - Kanske.
Om jag hade en trollstav och kunde visa hela din framtid...
Vad skulle vi då se? Skona mig inte från de bloddrypande detaljerna.
Jag är osäker.
En sak vet jag och det är college. Jag tänker definitivt läsa vidare.
Verkligen? Vilka har du sökt till?
Alla. Bara de inte ligger för långt hemifrån.
Så länge det är ett lokalt college.
Så jag kan stanna hos pappa.
Jag tar min lärarexamen och får väl undervisa på stans high school.
Eller så tar jag över biblioteket efter Amma.
Jag gifter mig med Emily Asher och vi får två barn.
Men jag tjänar för lite för henne, så jag börjar dricka...
...åker fast för tre rattfyllor och får sparken.
Och jag är otrogen av och till med Savannah Snow tills jag är 49.
Barnen bor hos sin mamma efter vår skilsmässa.
Jag är 52 och får min första hjärt- infarkt och en till när jag är 63.
Jag flyttar in i en lägenhet över baren Wayward Dog-
- och hjälper dem sopa efter stängning mot fri dricka.
Och när jag är 64 hänger jag mig.
Men de hittar inte kroppen direkt. Inte förrän jag stinker.
Jaha, du har planerat allting. Roligt för dig.
- Ethan, är du okej? - Ja.
Ni får ursäkta mig. Jag har inte sovit så bra.
Vad gjorde du med honom?
Jag lät dig gå i det ortsborna kallar "skola" - men inga vänskaper.
Kan jag inte få låtsas till min födelsedag?
Minns du vad som hände på den senaste skolan?
Fönsterkrossandet är bara början.
Den pojken är farlig för dig. Bjud inte hit honom igen.
Oroa dig inte. Han kommer säkert inte tillbaka.
- Du kom tillbaka. - Ja.
- Jag vete fan vad som hände där inne. - Det är inte ditt fel.
Flippa inte ut nu, men jag har drömt om dig varje natt i månader.
Det lät inte lika läskigt när jag... i mitt huvud.
- Kan du glömma att jag sa det? - Visst.
Din present. Därför kom jag tillbaka.
Den går att öppna, ser du?
"E-C-W. G-K-D."
"21 december 1863."
- 21 december? - Ja.
Hur så?
Det är min födelsedag. Jag blir 16.
Wow. Det är ju fantastiskt.
Jag brukar inte tro på tecken, men det verkar vara ett grymt tecken.
Så du är 15 och börjar high school?
Du måste vara ett snille. Hoppade du över en årskurs?
Ja.
Se det som en tidig Sweet Sixteen-present.
- Genevieve! Nej! - Ethan!
Pappa?
Amma, vad gör du?
Jag letar efter din mammas låneböcker. Är du okej?
- Hur kom jag hem? - När jag kom hit låg du i sängen.
- Hur kom jag hit?! - Varför skriker du?
Jag hörde att du hade problem i skolan i dag.
Pappa sa att problem följer den släkten som stanken en fluga.
- Undvik den flickan. - Du behöver inte ta hand om oss.
- Jag lovade din mor och vill det. - Nej, jag... Förlåt, jag bara...
Jag tror inte att det angår dig.
Var har du fått den ifrån?
- Jag vet inte. - Ljug inte för mig!
Lyssna. Gräv ner den vid Greenbrier och glöm att du hittade den.
Jag sa aldrig att jag var i Greenbrier, Amma.
- Min familj är annorlunda. - Annorlunda hur?
Vi gör saker. Vi gör annorlunda saker.
Så vad då, är ni från Europa?
Vissa släkter är musikaliska och vissa har pengar.
Vi har krafter.
- Krafter? - Ja.
- Vad var det där ute? - Det var Macon. Han band huset.
Det är en besvärjelse som ska skydda mig när han inte är där.
- Det händer inte igen. - Okej.
Lena...
- Är du häxa? - Nej.
Att kalla oss häxor är som att kalla atleter "sportfånar".
Vi föredrar termen "besvärjare".
Jag ville inte krossa fönstren. Mina krafter blir starkare.
Jag kan inte alltid styra det.
Du ser spyfärdig ut.
Vill du ha en kaka? Sockret hjälper. Jag bakade dem i går kväll.
På kakmix.
- Den här då? - Jag vet inte.
- Vet du inte? - Nej, det var inte jag.
Det var nåt annat. Nåt händer när vi båda håller den.
Vänta nu lite här. Satan har inget med er att göra, va?
Så typiskt dödligt sagt.
- Gud...! - Det finns ondska.
Ja, det finns onda besvärjare.
Menar du att det inte finns onda dödliga?
Enda skillnaden är att ni hittade på nån annan att skylla det på.
Jag försöker bara förstå det. Du har alltså krafter. Vad mer kan du göra?
Jag samlar på poesi.
Jag får inte visa en dödlig det här.
- Det är okej. - Nej, jag skulle inte ha gjort det.
Jag hatar att alltid gömma mig.
Känna att alla viskar om mig.
Vara rädd att folk får veta att jag är ett missfoster.
Ibland vill man bara vara normal.
- Vad flinar du åt? - Lena, du är ett mirakel.
Varför skulle du vilja vara normal?
- Du är inte som jag trodde. - Vad menar du?
Bli inte arg, men jag har drömt om dig också.
Jag trodde bara inte att du fanns.
- Lena? - Det är Macon. Du måste gå.
- Varför sa du inte det? - Det skrämmer mig.
- Skrämmer det inte dig? - Vill du gå ut med mig?
Ska jag klättra ut genom fönstret?
Kan du få vad som helst att växa?
Ut nu.
- Vad sägs om bio på fredag? - Nej, det är helgdag.
- En skördegrej. Släkten kommer. - Okej, lördag.
- Jag vet inte. Skynda dig. - Säg ja.
Ja.
Får jag träffa dig i morgon?
- Jag vet inte. Stick nu! - Okej.
- Ethan? - Ja?
Lova mig att det blir en normal pinsam tonårsdejt.
- Jag svär. Jag ringer inte efteråt. - Tönt!
- Häxa. - Sportfåne!
Vi ses i morgon.
Du kunde ha gjort en stege.
Håll avståndet.
Tackar mjukast för ditt hövliga mottagande.
Jag har känt nåt varje natt sen du tog hit flickan.
Det är sista platsen där jag kan skydda henne.
Så du tar mörkret till vår stad?
Jag känner det som en hand som rör runt i mitt inre.
Det är inte Lena.
Sarafine?
Du sa att hon var borta för gott.
Ja, vi... Vi hade en överenskommelse, men...
Hon har skuggat Lena i ett år nu.
Och det har hänt några olyckor.
Gud nåde er om pojken skadas på grund av er sort.
Då får du hålla honom kopplad.
- Vad hände vid Greenbrier? - Jag vet inte. Lena var hysterisk.
Pojken var medvetslös. Jag tog hem honom.
Du är synsk. Säg du vad som hände.
Detta är mina förfäders heliga plats. Hör du det?
- Vill du ha svar, visa mig respekt. - Ja, jag... Jag ber om ursäkt.
Ethan hade en amulett. Med Duchannes-krafter.
Det torde ha varit Sarafine.
Hon kanske använder amuletten för att komma åt Lena genom pojken.
Säg till dem att jag måste veta vad Sarafine gör.
Ta inte min familjs hjälp för given som din familj har gjort i åratal.
Var då snäll och fråga dem vänligt vad Sarafine håller på med.
Jag tog med dina favoriter, farbror Abner.
Räkor och majsgröt.
Friterade ostron.
Och kokospaj.
- Inte konstigt att han är död. - Bry dig inte om honom, farbror.
Farbror Abner, vi behöver din medling.
Och tant Idas och tant Mays.
Jag kallar ödmjukt hit era andar.
Vad säger de?
Ingenting. Ingenting än.
Säg att de måste hjälpa oss att stoppa Sarafine.
"Somligt kan inte stoppas."
VÄLKOMMEN TILL GATLIN
DU LÄMNAR NU GATLIN
- Är det ditt favoritställe? - Bara för skylten.
Ser du där uppe? Det är vägen till frihet.
Mamma sa alltid: "Lämna stan så fort du kan."
"Se hur andra lever och tänker innan du hittar din egen plats."
Då sa jag: "Mamma, jag är nio. Hur gör jag det?"
Lille Ethan.
Då tog hon med mig till biblioteket.
Och... hon sa:
"Det här är min kyrka."
"Det är hit min familj går för att fira det som är heligt:"
"Idéer."
Oj, förlåt.
Var kom det ifrån?
Jag önskar jag hade känt henne.
Vi sticker härifrån. Kom.
- Vart? - Vart som helst.
Lena, de flesta lever hela livet-
- i väntan på ett ögonblick som ska förändra allt. Det händer aldrig.
Vi kan börja våra liv i detta nu.
Vi behöver bara säga ja, kliva in i bilen och bara åka.
- Jag kan inte göra det. - Varför?
När jag blir 16 är jag kanske inte ens den som jag är nu.
Varför? Vad kan hända mer än din första bakfylla?
När en kvinnlig besvärjare blir 16 ställs vi inför ett s.k. tagande.
Mina krafter tas till antingen ljuset eller mörkret-
- beroende på min sanna natur.
Det jag är ämnad att bli.
- Därför tog Macon hit mig. - Vad är Macon?
Han är en mörk besvärjare men väljer att vara ljus för mig.
Kan han välja? Varför kan inte du det?
En kvinnlig besvärjares sanna natur sägs välja åt henne.
- Jag vet inte varför. - Backa lite, vänta nu.
Du är rädd att du när du blir 16 ska bli en ond...
...bitch... häxbesvärjare?
Jag har 75 dar kvar, Ethan.
Jag vet inte vad jag blir.
Jag vet inte vem jag är inombords.
Det senaste året har Lena Duchannes gått på tre olika skolor-
- i tre olika städer. Och på varje skola hade de olyckor.
De hade onaturligt väder, de hade... De hade till och med dödsfall.
Jag har en namninsamling här-
- undertecknad av över 300 Gatlin-föräldrar som kräver-
- att Lena Duchannes stängs av och att Ravenwood-godset...
Ursäkta mig mitt förtida ingripande.
Rektor Herbert.
Borgmästare Snow.
- Och pastor Stephens, tror jag. - Ja, sir.
Mrs Lincoln.
Hur vågar ni gå in i Guds hus?
Min familj äger marken som kyrkan är byggd på.
Och jag hörde att detta var ett möte för alla i stan.
Ni har säkert alla bättre saker för er en så här vacker dag-
- så jag ska fatta mig kort.
Anklagelserna mot min systerdotter är bara påhitt och lögner.
För enligt väderkanalen, vilket ni kan kolla på Google-
- så var det ovanligt hårda ostliga vindbyar-
- som orsakade outsäglig förstörelse längs hela South Carolina-kusten.
Så min systerdotter återvänder till institutionen-
- som Gatlin kallar "skola". Och hon ska inte förföljas mer.
Tack, alla, för er samarbetsvilja.
Ni kan inte säga vad vi ska göra.
Hur mycket pengar ni än har.
Mrs Lincoln, ni har rätt.
Min rikedom ska inte ge mig fördelar.
Men då mina förfäder grundade Gatlin-
- ger mina egendomar mig viss makt.
Om jag till exempel skulle skänka den gamla kvarnen-
- till, låt oss säga... en drogklinik...
Och jag äger marken som Wayward Dog-motellet står på.
Om det stängs skulle det ge ett par av herrarna lite besvär.
Ni hade fått resa från stan för att träffa era dambekanta, -
- när era fruar tror att ni deltar i ännu ett möte-
- i föreningen för det amerikanska inbördeskrigets återskapande.
Kan jag då förmoda att denna fråga på ett betryggande sätt nu är löst?
Jag är inte rädd för er.
Gud ska döma er till helvetets eldar med terrorister-
- ateister, homosexuella, demokrater, radikala, socialister...
...Greenpeace och alla onaturliga styggelser.
Kära mrs Lincoln...
Om jag var ni hade jag välkomnat all slags eld.
Det kunde ge er chansen att bränna den olyckliga hatt som ni bär.
Sarafine.
Jag hade väntat mig att hitta dig i nåt lite elegantare.
Kom igen, Macon.
Hon är perfekt. Hon är en av stans stöttepelare.
Men visst är hatten tragisk?
Men om man lånar kroppen måste man låna garderoben.
Man kan tro att hon uppfann tantmorgonrocken.
Få se nu...
- Har du saknat din lillasyster? - Nej.
Var inte elak. Du brukade älska att leka i mörkret.
Minns du?
Jag känner dina krafter försvagas.
Det är så sorgligt. De försvinner och du vet varför.
Så går det när man låtsas vara nåt som man inte är.
Pappas slipsnål. Så gulligt.
Förbannelsen tar henne, Macon.
Men du är inte helt säker, va?
Om du var säker, varför dra in pojken i det?
Jag drog inte in honom i det. Kärleken drog in honom.
Lena och den dödlige har varit på väg mot varandra sen de föddes.
De har det där hemska "ödet". Din Lila kände det också.
Och du kan förbannelsens lag. Ingen besvärjare får älska en dödlig.
Men jag kunde inte ha planerat det bättre.
Den första kärleken... Åh, vilken glädje.
Sån skönhet.
Och den första hjärtesorgen.
Så bitter.
Så smärtsam.
Det räcker för att göra alla flickor mörka, dödliga och besvärjare.
Jag är helt till mig.
Lenas fyller år på det mäktigaste vintersolståndet på 5000 år.
Mer energi friges än nånsin förr och denna jordcykel slutar.
Hon blir starkare än nån av oss och hon kommer att leda oss alla.
Mot vad?
Ett tidevarv utan gömmande.
Jag är så...
...trött på att gömma mig!
Dessa parasiter har haft fritt fram länge nog, inte sant?
Här är en rolig lek. Nämn en art som kommer att sakna dem.
Du kan inte.
För dödliga bara förtär och förstör.
De hittar på idéer...
...som Gud och kärlek och rättfärdighet.
Sen missbrukar de idéerna för att döda alla oliktänkande.
Vill du verkligen umgås med dem?
De ber utan tro och undrar varför deras besvärjelser inte funkar.
De värdesätter inte ens sina små liv förrän nån sekund innan de dör.
Stackars satar. Det är vår tur, Macon.
Älskling, kom tillbaka. Kom tillbaka.
- Lena gör slut på dem. - Nej.
Lena blir inte mörk. Hon är för stark.
Hon har inget att säga till om i frågan, min älskling.
Förbannelsen har redan börjat.
Nej, det är lögn!
- Vad är lögn, mr Ravenwood? - Ursäkta.
Lena återvänder till skolan. Och därmed är det slutdiskuterat.
- Wow! Du och Lena Duchannes. - Ja, säg inget till nån.
Och inte få se Emily skita småspik?
- Lena kan säkert fixa det. - Va?
Vem av er lyckostar är Ethan Wate?
Nå? Vem av er har talets gåva?
Jag. Jag är... jag Ethan.
Ethan!
- Känner jag dig? - Inte alls.
- Jag är Ridley Duchannes. Kom. - Är du Lenas släkting?
Jag är släktingen med stort S.
- Det här är min kompis Link. - Ett nöje, Link.
- Hoppa in. - Jag är inte bjuden. Din morbror...
Tro mig. Familjen vill gärna träffa dig.
Ravenwood. Det var länge sen.
Lena och jag är mer som systrar än kusiner.
Konstigt att hon inte nämnt mig.
Men det är säkert mycket som Lena inte har berättat.
Tackar, gode herrn. Ser jag okej ut?
Jag blir alltid lite nervös när jag ska träffa familjen.
Du har vackra ögon.
Var glad att de läpparna är tingade. Får jag?
Och en äkta gentleman.
God kväll, mor.
Ridley! Jag sa åt dig att hålla dig borta.
Jag kan väl inte missa en fest med min familj nu, Mama?
Jaha, ja...
Ridley, kära du. Vilken otrevlig överraskning.
Morbror Macon. Så gammal och svag du ser ut.
Jag minns tydligt att jag glömde bjuda dig.
Och jag sa åt dig att aldrig gå över denna tröskel igen!
Va? - Vad har du gjort med honom?
Jag bjöd in honom på släktmiddag.
Nå...
Ska du inte följa din underklädde vän till matsalen?
- Jag har inte... - Del.
Hej, kusse.
- Vad vacker du är. - Ethan?
Visst är det gulligt? Han har tappat målföret.
- Måste vara kärlek. - Macon...
Ingen fara. Hon kan inte göra nån skada här.
- Är du säker på det? - Bjäbba inte emot din morbror.
Del, kan du inte hämta två kuvert till våra objudna gäster? Tack.
Du sitter nära mig, sötnos. Sätt dig här.
- Syster? - Larkin!
- Detta är min lillebror Larkin. - Oväntat att se dig här.
- Vem är döddansaren? - Larkin, det här är Ethan Wate.
Det här är vår kära rara gammelfarmor.
Som vi alla älskar så.
Vi väntade inte dig, barn. Jag får se på dig.
Varför är det så, att när jag ser i dina ögon så ser jag bara hennes?
Ni två är som ler och långhalm, va?
Vad sägs om lite musik? Ska vi inte alla sätta oss och ha trevligt?
- Vi dricker lite vin. - Nåt att dricka?
Här, tillåt mig.
Mamas hembakade makroner. Jag har saknat dem.
Nå, kusse, några stora planer till din födelsedag?
Inga du behöver bry dig om. Du blir inte bjuden, kusse.
Lena, raring, du borde verkligen.
Bry dig, alltså. En så viktig födelsedag.
Jag hoppades på en helgmiddag som vi alla skulle överleva.
- Vad vill du? - Vara med min familj igen, kusse.
Du har tagits av mörkret. Du tillhör inte längre vår familj.
Ridley, det finns inget vi kan göra för dig nu. Jag beklagar.
Det är lugnt, mamma. Men Lena och jag är likadana.
Jag undrar, när hon blir mörk...
- Stänger ni ute henne också? - Det räcker.
Tror du att du kan bevara Lena så god, så oskuldsfull?
Var jag inte likadan?
- Du var en bortskämd snorvalp. - Jag var kanske oälskad.
- Jag gjorde mitt bästa. - Och se vad jag är nu.
Visst, skyll på mamman.
Ni tycker Lena är snäll nu, men det spelar ingen roll.
Om hennes sanna natur inte gör henne mörk så gör förbannelsen det.
Jag varnar dig. - Strunta i hennes lögner.
Du vet att det är sant.
Som jag bär mig åt...! Här, vännen. Låt mig servera dig.
Bort från honom!
Verkligen, kusse?
Lena, kan du sluta nu?
Sluta!
Ännu en snäll flicka som blir ond.
- Lena, det här är onödigt. - Sluta genast!
Krossar fönster för hjälplösa dödliga.
Hon är närmare mörkret än jag var.
- Du vet att det är lögn. - Du ska bort.
Ridley, tvinga mig inte att lämna bordet.
Jag är less på att alla behandlar dig som om du var speciell!
Det är inget speciellt med dig!
Berätta för henne, Macon. Du vet hur hon blir tagen!
Bort från min pojkvän, din häxa.
Jösses.
Pojkvän, va?
- Klarar han sig? - Han kommer repa sig.
Vad talade Ridley om för förbannelse?
Ridley bara ljög och gick på för att få dig att tappa fattningen.
Låt henne inte göra det.
Larkin, hjälp mig ta honom till mitt rum.
Det gör han.
Du äter mitt i en besvärjarstrid-
- som om du inte hade alla mackor i picknickkorgen.
Lämna en macka åt mig. Jag är inte mätt.
Ser du hur hon tittar på pojken? Det går inte att gå mellan dem nu.
Då har det börjat.
Hejsan.
Hur känns det?
Som om jag varit i en tornado i en matsal. Ingen fara.
Beklagar Ridley. Jag visste inte att hon var tillbaka.
Ja, hon är lite av en bitch, va?
Hon är siren.
Hon kan få dödliga att se, tänka och göra precis det hon vill.
Särskilt män.
Är det inte typ bitch-definitionen?
Hon har inte alltid varit sån.
Vi var som systrar.
Vi reste ihop så mycket att vi delade resväska.
Vi gjorde läxor, såg på Disney. Vi var bara barn.
Natten då Ridley blev 16 rymde hon hemifrån.
Hon sa att hon kände att hon blev mörk.
Hon ville iväg innan hon skadade nån hon älskade.
Innan hon skadade mig. Jag följde efter henne.
Då hände det.
Jag såg allt.
Hon älskade mig. Jag vet det.
Det som hände henne var orättvist.
- Samma sak kan hända mig. - Det gör det inte.
Såg du mig i kväll? Jag kan inte kontrollera mig.
Jag tror inte att vi har ett öde och inget val.
Vi skapar våra egna liv.
Två, tack. Tack. Det här är Lena.
- Hej, Lena. - Här, jag måste ge dig pengarna.
- Är ni okej? - Ja då.
- Hej. - Kolla där.
Du kanske lurar Ethan, men inte mig.
Sablar.
Chilla, tjejen. Chilla, chilla.
Ser du subbans blick? Jag ser rakt genom henne.
- Hej. Bara en, tack. - Visst.
Varsågod.
Bry dig inte om dem, okej?
- Vill du ha Milk Duds? - Varför har du dem i fickan?
Jag måste gömma lite, för Link delar aldrig.
Förlåt, jag glömde att jag hade den.
Det är okej. Jag vill se.
Allt du kan hitta!
Där finns guld och silver! Ta allt!
- Herregud! - Genevieve.
Ethan!
Våga inte försvinna nånstans! Våga inte, Ethan Carter Wate!
Kom tillbaka. Vänta, Ethan.
Kropp av min kropp, till märg och minne.
Själ av min själ att binda vårt sinne.
Blod av mitt hjärta, min måne, mitt stöd.
Blod av mitt hjärta, min räddning, min död.
Genevieve.
Blev jag skjuten? Vad har hänt med dina ögon?
Ställ upp, kompani! Lägg an! Eld!
Min älskade Lena, ser du nu varför du måste bli tagen?
Vi är Genevieves ättlingar. Hennes mörka kraft finns i vårt blod.
Som jag har saknat dig, min dotter.
Din mor Sarafine har kommit hem till dig.
Satan hatar väl också uppföljare.
Det är över.
Det finns inget mer. Den har tjänat sitt syfte.
Lena? Förbannelsen började med din gammel-gammel-gammel-farmor.
Genevieve Katherine Duchannes.
Hon hade fräckheten att bli kär i en dödlig.
Din förfader Ethan Carter Wate.
1864 deserterade han och kom hem till sin Genevieve.
Men han dödades i hennes åsyn av unionssoldater-
- som plundrade Greenbrier under slaget vid Honey Hill.
I vansinnet, i sin sorg använde hon en besvärjelse förbjuden för oss.
För att väcka liv i honom.
En besvärjelse som blev en förbannelse?
Ingen besvärjare får upphäva döden. Så hon miste sin själ.
Besvärjelsen funkade. Om Genevieve älskade honom, varför döda honom?
I sådant mörker finns inte ens ett minne av kärleken, bara makt.
Allt har sitt pris.
Du sa att min mamma var död.
Du ljög för mig. Varför? Varför?!
Våra ord kan inte förklara allt. Det finns andra sätt folk kan dö på.
Jag säger det. Din mor Sarafine är den mäktigaste mörka besvärjaren.
Hon lever i mörkret. Om hon visar sig är det i skepnad av nån annan.
Hon har ingen kärlek för dig. Det försökte jag skydda dig mot.
- Så jag ska tas till mörkret? - Nej, inte nödvändigtvis.
Jag känner din sanna natur. Den är stark.
Sarafine vet det också. Hon vet att utan förbannelsen-
- så hade din sanna natur tagit dig till ljuset.
Jag tror förbannelsen kan hävas.
Men du måste ha en vilja så stark att du kontrollerar din egen natur.
- Det har jag sagt. - Först måste du bli kvitt honom.
Sarafine utnyttjar dig.
- Lyssna på mig. - Macon har rätt.
Om du ska häva förbannelsen måste du kontrollera dina känslor.
Att älska pojken är livsfarligt.
Hur vet du det? Du har aldrig älskat nån. Du avskyr dödliga.
Du har aldrig haft en vän, inte ens i vår värld. Hur kan du veta?
Jag vet att inget gott kan komma av att vi älskar en dödlig.
Det måste finnas ett annat sätt att häva förbannelsen.
- Macon! - Tänk inte ens tanken, unge man!
Du gör så att ni båda dör. Du måste lämna hennes liv. Hör du det?
Lena, ta farväl.
Macon har Lena på Ravenwood. Han låter mig inte träffa henne.
Han tror att det bästa är att hålla oss åtskilda. Men han har fel.
Jag känner Lena. Lika bra som mig själv.
Jag känner henne glida bort dit där jag inte når henne.
Gå härifrån! Gå härifrån!
Hej, mrs Lincoln. Ett ögonblick bara.
Kära nån.
- Dörren verkar ha fastnat. - Gamla hus är så besvärliga.
- De blir skeva. - Link är inte här.
Jag vet. Han är på Savannah Snows fest.
Jag fick ringa många samtal för att få honom bjuden.
På grund av hans vänskap med dig.
Tråkigt att ni hade sånt besvär.
Du borde vara på festen.
Och slå klackarna i taket med dina riktiga vänner.
- Jag är inte på festhumör. - Så synd.
Jag har gjort brownies till dig.
Jag tänkte att jag kunde komma in och prata.
Min strid är inte med dig. Det har det aldrig varit.
Det är tösens förföriska nyckfullhet. Och att du är moderlös.
Får jag komma in?
Nej, jag tror inte det.
Hörde jag rätt nu, Ethan?
Måste jag fråga dig igen? Får jag komma in?
- Nej, det får ni inte. - Men jag har gjort brownies till dig.
Jag har bakat brownies från grunden.
Nämen, dra mig baklänges på en liten vagn!
Lena har skyddat ditt hus. Så himla gulligt.
Som om...
Jag står på din sida. Vad är väl en förbannelse mot äkta kärlek?
Alla ser att du och Lena är som gjorda för varann.
Tills döden skiljer er åt.
Lena?
Ut ur detta hus.
Håll fast henne.
Lena, kan vi gå ut och prata? Jag behöver...
- Ut! - Det är för ditt eget bästa.
- Lyssna på dem. - Nej!
Jag är less på att lyssna på din familj.
Jag har jagats, snurrats, hypnotiserats-
- förlamats och nästan dödats av din familj.
Nu dyker din mamma upp hos mig och ger mig nästan en hjärtattack.
Men jag struntar i dem och förbannelsen.
Du blir inte mörk och du förlorar inte mig.
Vad du än gör och vad de än gör med mig, så är jag kvar här.
Hur hävde pojken vår besvärjelse? Han har ingen kraft.
Det är inte vi som skyddar henne nu. Det är pojken.
BIBLIOTEK
- Vi behöver din hjälp. - Varför komma till mig?
Det du sa om medaljongen, om förbannelsen.
Jag tror att du vet mer än du påstår.
Snälla Amma.
Här hittar ni inte det ni söker. Möt mig på baksidan.
De måste gå under hela stan.
Hela landet. Gatlin är besvärjar-USA:s huvudstad.
Förut låg det under Washington. Tills Nancy Reagan fick det flyttat.
Hon var den enda dödliga de fruktade.
De vet att en besvärjare är här.
- Varför berättade du inte om detta? - En väktare måste frågas.
En väktare? Är du en...?
Besvärjarbiblioteket har i år och dar förvaltats av synska som jag.
Nåt jag inte fick välja, för den delen.
Dessa böcker innehåller historierna om besvärjarna runt om i världen.
Lagarna som bevarar balansen mellan ljust och mörkt. Inte röra!
Macon kommer hit varje dag och läser allt om den förbjudna besvärjelsen.
Har han inte hittat nåt?
Men du kan göra det.
Gud ger oss det vi kan hantera, även om vi själva inte tror det.
Blunda.
Se med ditt sinne det du letar efter som om du redan har hittat det.
Jag visste det.
"Månarnas bok", den andra världens mäktigaste bok.
Lika levande som du och jag. Starkast av alla besvärjelser.
- Har Macon tittat i den? - Nej. Boken väljer sina läsare.
Dess lag är "Lika barn leka bäst".
- Det står inget. - Den visar sig inte så lätt.
En så mörk förbannelse tar tid för att visa sig. Mörkret ska pröva dig.
Lugn, du hittar den. Titta under "Hur man inte blir som sin morsa".
Kom igen. Kom igen.
Jag har tagit med Lena till besvärjarbiblioteket i veckor.
Men Lena börjar misströsta.
Ju längre tid det tar, desto mer förändras hon.
- Vi kommer på en lösning. - Du är dödlig - hur vet du det?
Jag kan göra vind. Inte orkan...
- Varför medger vi det inte bara? - Vad?
Jag förvandlas till en mörk bitch. Jag känner det.
Nej, Lena, du är bara stressad. Det är inte...
Sak samma vad som orsakar det.
Jag förvandlas och du är för dum för att se det.
Okej, nu är du en bitch.
Verkligen? Är det nödvändigt?
Jag håller med dig. Jag är bara en dum dödlig som inte kan göra åska.
Men vi löser aldrig det här-
- om du inte slutar tycka så jäkla synd om dig själv.
Varsågod, starta en jordbävning. Se vad det ger dig.
- Alla måste hantera skit i sina liv. - Varför skriker du åt mig?
Vill du vara en normal människa?
Vi har inte krafter för att förändra saker när vi vill.
Att vara människa är att må dåligt och att vara skitförbannad.
Att vara rädd och inte kunna göra nåt åt det-
- tills man inte känner så längre eller ser en väg ut ur det.
Jag skrek åt dig för att jag bryr mig om dig.
Det gör normala människor som älskar varandra-
- när en av dem beter sig som en barnunge.
Kan du nu sluta regna på mig?
Förlåt.
Du måste bort från mig.
Jag vet inte vad jag gör. Det bara händer.
Du fattar fortfarande inte, va?
Jag vill inte vara längre från dig än jag är nu.
Jag är rädd att skada dig.
Kärleken är en risk för alla.
- Jag menar "döda dig"-skada. - Varsågod.
Döda mig.
Vad av "du får inte röra om du inte är besvärjare" fattar du inte?
Fanns det inbördeskrigs-besvärjare?
Besvärjare har stridit med dödliga och mot dödliga i alla krig.
Att de är övernaturliga gör dem inte smartare.
Det jag inte begriper är att du går i kyrkan varje söndag.
Hur kan du tro på det här och på Gud?
Gud skapade allting, va? Människor avgör vad som blev fel.
Min mamma kom hit, va?
Med Macon?
De träffades här många gånger.
Macon älskade att lära henne om hans värld.
Macon älskade henne, va?
Ingen vet vad Macon kan och inte kan känna, men Lila kom bra nära.
Ethan?
Hon älskade din far.
Ska du nånstans?
Dit där Lena är. Även om det är i Gatlin.
Vad gör du här?
Jag vet inte vilken makt du har över Lena, men...
Jag kom för att be dig... släppa henne.
Jag har inga krafter, Macon. Jag bara älskar henne.
- Gör då bara slut på det. - Jag kan inte.
Inte ens om det dödar den Lena som du älskar?
Det kan det inte. För det Lena och jag känner för varandra-
- kan aldrig bli fel eller ont. Det är omöjligt.
Så länge jag lever lär jag aldrig förstå er människor.
Ni har ingen riktig kraft.
Ni lever utlämnade till krafter utanför er kontroll.
Ändå tror ni att det ni känner-
- på nåt sätt ska göra allt bra.
Man måste ha förtröstan, Macon.
Lena? Är du okej?
- Lena? Är nåt fel? - Nej.
Jag tror att jag har hittat nåt.
Vad? Jag får se.
Det är mycket att läsa-
- och mycket att ta in och jag måste koncentrera mig.
Okej.
Så jag undrade...
Jag måste göra det själv.
Om du är här distraherar du mig bara.
Så kan du gå hem nu?
Och sen när jag är klar så ringer jag dig.
- Är det okej? - Visst.
Som du vill.
Tack.
Jag älskar dig.
Okej, vi hörs sen.
Lena? Han har gått.
Prata med mig. Lena.
Det finns bara ett sätt att häva förbannelsen.
Genevieve använde den förbjudna besvärjelsen...
...för att ge liv åt den hon älskade.
För att häva förbannelsen så måste den jag älskar dö.
Gud...
Vad ska du göra?
Jag skadar inte Ethan. Aldrig.
Det är bara våra ord, Amma.
De kan inte förklara allt.
Det finns många olika sätt som nån man älskar kan dö på.
- Var det allt som stod i boken? - Ja.
För att häva förbannelsen måste jag utföra vissa besvärjargrejer, -
- varje natt och dag fram till tagandet. Det som händer, det händer.
- Vi vet vad som händer. - Gör mig en tjänst.
Till min födelsedag vill jag inte tänka på tagandet. Ingen tatuering.
Jag vill bara vara med dig och göra normala pargrejer.
Kanon. Vad sägs om i kväll? Det är julfest och...
Du kan gå med mig.
Bjuder Ethan Wate med mig på festen? Herregud!
Jag funderar på det.
Nej, de har kass bål och förklädena bevakar hångeltrappan.
Det är fruktansvärt.
Låter perfekt.
Jag vet ännu inte vad jag ska ge dig. Vi firar ju inte jul.
Vad önskar du dig varje år och får aldrig?
Jo... Du kommer tycka att jag är mesig.
Det är okej, jag tycker att du är mesig nu.
Snö.
Verkligen?
Jag har alltid velat ha en sån där vit filmjul.
Titta. Det här är patetiskt. Det är inte jul.
- Du vet att det är för simpelt. - Ja, jag vet.
Och det är det du vill?
Hur ska jag överleva ett helt liv med dina överraskningar?
Hör du hur tyst det är?
Hej då, Ethan.
Ethan?
Ethan!
Kom du hem sent från festen?
Kan du ta ut kalkonen ur kylen?
Jag minns inte. Jag måste ha varit rätt trött.
Men jag sov jättegott för första gången på länge.
Kommer Lena hit till jul? Vår mat räcker.
- Lena? - Lena Duchannes.
Varför skulle jag bjuda in Lena Duchannes på middag?
Jag känner henne knappt. Hon pratar inte med nån. Känner du henne?
Emilys mamma sa att hon satt på dårhus.
Jag vet inte om jag litar på Emilys mamma, men hon är en skum tjej.
Förutom inbördeskrigsgrejen och käk stannar jag i min säng hela jullovet.
Jag vill inte predika i dag.
I stället vill jag prata med er.
Om ett ord vi inte hör så ofta längre.
Uppoffring.
Det är inget modernt ord.
Folk hör "uppoffring" och blir rädda-
- att nåt ska tas ifrån dem.
Att de måste offra nåt som de inte kan leva utan.
"Uppoffring" är för dem "förlust" -
- i en värld som lovar oss allting.
Men jag tror att äkta uppoffring är en seger.
För det kräver vår fria vilja-
- att offra nåt eller nån man älskar-
- för nåt eller nån man älskar mer än sig själv.
Jag ska inte ljuga för er. Det är ett vågspel.
Uppoffringen lindrar inte sorgen.
Men den besegrar bitterheten.
Den bitterhet som överskuggar allt av riktigt värde i våra liv.
Vad gör vi nu, tant Sarafine? Hon lämnade honom.
Hon älskar den pojken. Förbannelsen fungerar ändå.
- Men vi behöver hans vän. - Han är redo att lyda mig blint.
Får jag göra det igen?
Lova mig att inte säga det till en levande själ.
Det gör jag inte, jag svär.
Okej, en sista gång. Prova igen.
Så läckert.
Jag säger till när du ska göra det. Du hör mig klart och tydligt.
Som du alltid gör.
Du anar inte hur mycket jag älskar dig till döds just nu.
SLAGET VID HONEY HILL
Klara. Eld!
Häftigt.
Kom in.
- Är du klar att klä på dig? - Den är jättefin.
- Du har gjort det rätta. - Hur vet jag om det funkade?
När förbannelsen har betalats så känner du det.
Du vet.
Folk har börjat komma, vännen. Det är dags.
Mavis. Du ser väldigt... speciell ut.
Det är ju en väldigt speciell dag.
- Mamma? - Hej, sötnos.
Försiktigt. Även oladdat kan det bränna en.
Ni är båda sena. Ta gevär och ladda. Ni ska till Greenbrier.
Hej, allihop, och...
Tack för att ni har kommit.
Månen kommer snart fram, så vi borde börja.
Ursäkta. Som de gamla förutsade...
... så ska en naturlig tagas.
För det har bestämts av de fem elementen-
- att denna natt-
- så ska en gammal cykel sluta och en ny cykel börja-
- då ljusets och mörkrets krafter förenas, och detta barn-
- som blir kvinna... Lena Duchannes...
...hennes sanna natur ska visa alla krafters sanna natur-
- för den nya cykeln.
Halt! Eller skjut mig.
Det kliar så förbaskat att jag hellre blir skjuten.
Det är så dumt. Jag önskar... Ska vi döda varandra?
- Dra hem till mig, se en film? - "Aliens"? Blu-ray?
Okej.
På tre.
Klar.
Ett. Två.
Tre.
- Vad är fel? - Jag vet inte.
Ethan? Ethan?
Ethan...!
- Lena. - Nej.
- Eld upphör! - Ethan!
- Var är Ethan? - Greenbrier! Stick härifrån, spring!
Ethan!
Nej! Ethan, nej!
Lena, jag tänkte inte...
Nej, gör det inte!
- Förlåt. - Du kan inte lita på dem, kusse.
De sviker varann helt utan orsak.
Lena, förlåt. Det var inte meningen.
Välkommen till familjen, min älskade speciella flicka.
Det blir oväder, mr Lee. Ska vi sluta?
Lena, sluta.
Macon?
Sluta nu, snälla du.
Macon? Vad har du gjort?
Förbannelsen måste betalas.
- Jag förstår inte. - En du älskar måste dö.
Det var ett lurigt trick, Macon. Oschysst.
- Macon? - Jag lovade hans mor.
Jag kan inte förlora dig.
- Det är ingen fara, Lena. - Nej.
Låt dem inte lura dig.
Välj...
...dig själv.
Vad gör du?
- Det här är bara mellan dig och mig. - Gärna för mig.
Ridley, var inte rädd. Hon står på vår sida.
Hon är vår Lena. - Lyssna på mig.
Du är min dotter. Jag har alltid velat ha dig. De tog dig från mig.
Månen visar sig och tar dig som du är ämnad att bli tagen.
Acceptera det, gumman. Du kan inget göra.
Ingen kan göra det där. Släpp mig! Hon är mäktigare än du.
Lena, lyssna på mig. Det var hennes idé.
Hon sa att du skulle bli mörk ändå. Jag hade aldrig skadat dig.
Minns du när jag gav mig av för att inte skada dig? Lena?
Gå.
Tack, kusse.
Du är mycket mer lik mig än du vill medge.
Ingen är perfekt.
Lena, du har mäktiga krafter. Jag kan lära dig använda dem.
Jag gör dig till den mäktigaste mörka besvärjaren som levt.
Så himla snällt av dig, mamma.
Den dödlige som du tror dig älska.? Ni kan aldrig vara tillsammans.
Jag vet. Har du nånsin älskat mig, mamma?
Jag minns inte. Ingen mamma gör det.
Det är inte lätt att trycka ut en annan kvinna ur sin kropp.
En yngre, mer perfekt version av en själv med alla möjligheter.
Kärlek är bara ett tankespratt.
Den finns inte på riktigt. Den finns inte i naturen.
Kärlek är en besvärjelse skapad av dödliga-
- för att ge deras kvinnor nåt att leka med i stället för krafter.
Jag vill att du ska ha krafter. Du ska vara den du verkligen är.
Så länge jag är precis som du.
- Mörket är i dig. Förneka det inte. - Det gör jag inte.
Välj det då. Välj det och följ med mig.
Vi kan härska över en ny värld. Vår värld.
Vad gör du?
Det är en ny värld, mamma.
Men den är inte bara mörk och inte bara ljus.
Och den är inte bara vår.
Jag minns nu att jag älskade dig. Jag älskade dig. Jag älskar dig.
Använd inte ord du inte förstår.
- Du behöver mig fortfarande! - Du har gjort tillräckligt, mamma.
Du måste bli tagen!
Macon?
Är du okej, kusse?
Ja.
Macon sa att det här var enda sättet att skydda er båda.
Jag kunde höra ljudet. Ljudet var jag som gick sönder.
Jag grät för att han hade levt.
För att han hade dött.
Jag var skakad. Jag var räddad.
Flickan som jag varit var borta.
Han hade rätt. Inget gott kan komma av att älska en dödlig.
De kan inte överleva vår värld.
Ge dig iväg, Ethan.
Välj dig själv. I trots, i hopp.
I kärlek, i raseri, i tacksamhet.
Välj ljuset. Välj mörkret. Välj allt.
Inget är evigt.
- Är du klar? - Ja.
Vi bör vara i New York på torsdag. Vi ska bo hos Links kusin i Brooklyn.
- Kom här. - Jag ringer så fort jag är framme.
- Ring när du kan. - Hej då.
Hej. Lena, va?
- Ethan Wate. - Ja, jag vet.
Jag ville...
Trist att vi aldrig kunde hänga, men jag har alltid velat säga-
- att jag tyckte att dina dikter på kreativt skrivande-kursen...
...var suveräna.
Tack. Vad snällt av dig att säga det.
- Ska du iväg? - Ja. Collegeresa.
Jag ska kolla in NYU.
Kanon. Det är bra.
Cool titel.
Bukowski?
Är han nåt bra?
Definiera "bra".
Behåll den. En "lämna Gatlin"-present.
Verkligen?
- Tack. - Varsågod.
Coolt. Tack.
- Okej, vi ses. - Vi ses.
Ethan kommer. Hej då.
Kan vi hälsa på min mamma på vårdhemmet? Det är på vägen.
Ja.
LEDSEN VI HAR STÄNGT
"Det finns en plats i hjärtat som aldrig fylls - ett tomrum."
"Vi ska känna det bättre än nånsin."
"Det finns en plats i hjärtat som aldrig fylls."
"Och vi ska vänta och vänta på den platsen."
Lena!
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2013